Пам'ятаєте телефон Бена? Він був у Дерека.
Може, Дерек віддав телефон у поліцію.
РАНІШЕ У СЕРІАЛІ
Ви вірили, що ваш син не винен?
Авжеж.
Думаєте, Джейкоб хотів ударити того хлопця?
А якщо хотів? Тоді я теж якоюсь мірою винна?
Я хочу копнути під Леонарда Патца. Прочитати його справу.
- І не сиди в соцмережах. - Я знаю.
- Ти туди не заходиш? - Ні.
НЕВІДОМИЙ НОМЕР
Алло?
Більше сюди не дзвони.
Може, мама права. Може, я маю ген убивці.
- Ти не такий. - Звідки ти знаєш?
- Він невинний. - Ага, я теж.
Мабуть, це в нас спадкове.
ЗА РОМАНОМ ВІЛЬЯМА ЛЕНДЕЯ
ЗАХИЩАЮЧИ ДЖЕЙКОБА
Ви пам'ятаєте, коли отримали доступ до нього?
Енді?
Вибачте. Що ви питали?
Зробимо перерву?
Ні, я просто...
Ні.
Я просто хочу покінчити з цим.
Ми почали говорити про телефон.
Ви пам'ятаєте, коли отримали доступ до нього?
Так. За десять днів до суду.
Привіт, містере Бі. Так і знав, що це ви.
Привіт, Боббі. Як справи?
Непогано. Хочете перекусити?
Ні, дякую. Я просто декого чекаю.
Гаразд. Що ж...
будьте сильні заради рідних.
Енді. Нас викликають.
- Я йому скажу. - Обов'язково.
Не звертайте уваги. Він може жалітися скільки хоче. Суддя виніс постанову.
Ніле, містер Барбер має повне право тут перебувати.
Формально я можу це заперечити,
бо він можливий свідок, але я не звертатиму уваги.
От молодець.
Ви з нами туди не підете, навіть не думайте.
Авжеж ні. Я вже переглянув мобільний телефон.
Ми в курсі.
Я тут не через це. У мене є інші справи.
До побачення, Ніле.
І більше не приховуйте від нас доказів.
О, забув спитати.
Як там ваш батько, Енді?
Що ви сказали?
Спитав, як там ваш батько.
Як у нього справи?
Я знав, що ви обожнюєте кримінальне право,
але не думав, що це ваше сімейне заняття.
- Думаєте, це жарт? - Гей!
- Боже. - Ходімо, Енді.
- Назад! - Боже.
- Чорт. - Хто б казав про приховування доказів!
Не реагуйте.
Гей.
Скажу одне.
Це багато що пояснює про вас, Енді, і про вашого сина.
Чорт забирай.
- Детективе, ви готові? - Так.
- Усе гаразд? - Вибачте.
Сюди, будь ласка.
Він би все одно дізнався рано чи пізно. Усе гаразд.
Енді, ми до цього вже готові.
КІМНАТА ОГЛЯДУ ДОКАЗІВ
Ось пароль, який надали його батьки.
- Вивчайте, скільки треба. - Дякую, детективе.
- Вибачте, що так довго. - Нічого.
Гей.
- Через тиждень у той же час? - Сьогодні останній сеанс.
Я не знала. Отже...
У вас і Енді зустріч зі мною і Джоанною
в кінці наступного тижня, здається, 17-го.
Тоді обговоримо результати.
- Сімнадцятого? - Вам підходить?
Так, просто...
у сина день народження.
Якщо хочете, можемо...
Ні, все гаразд.
До нього прийде репетитор, отже...
Зустрінемося.
- Готовий? - Так.
Він утомився.
- До наступного тижня. - Гаразд.
Бережи себе, Джейкобе. І з днем народження.
Бувайте.
Ти такий мовчазний.
Як минув сеанс?
- Нормально. Набридливо. - Набридливо?
Вона ставить мені ті самі питання щотижня в різних варіантах.
А коли я кажу їй про це, прикидається дурною,
ніби не пам'ятає цього.
Вона хоче нам допомогти.
Як скажеш.
Хто це?
Джейкобе, я спитала, кому ти пишеш?
Нікому. Ділану.
Ділану Стоуну?
Він у таборі.
Один хлопець не вірить, що ми знайомі, він хоче це довести.
Як Сара? Я давно про неї не чула.
Добре, що ти можеш спілкуватися з ровесницею.
Ми не спілкуємося...
- З твоєї ініціативи? - Мамо, не треба.
У МЕНЕ 92 З МАТЕМАТИКИ!!
ДИВОВИЖНО!
Я ТАК ПИШАЮСЯ! ЗА ВЕЧЕРЕЮ ВІДСВЯТКУЄМО!
ПІСЛЯ ЛАКРОСУ ДО МЕНЕ ЗАЙДЕ МАЙЛЗ
ВІН ЗАЛИШИТЬСЯ НА ВЕЧЕРЮ?
Я СПИТАЮ
«СОКС» ПРЕТЕНДУЮТЬ НА ТИТУЛ
КУПИВ КВИТКИ НА ТОЙ ТИЖДЕНЬ
ЧУДОВО, ДЯКУЮ, ТАТУ
ТІТКА ЛІЯ НАДІСЛАЛА НАМ ЦЕ ФОТО. ЯК ГАРНО!
Дякую.
Є щось?
Скільки приблизно годин
ви з міс Кляйн вивчали мобільний телефон Бена Ріфкіна?
- Не знаю. Близько п'яти. - П'ять годин?
Ви продивилися кожний імейл, СМС, фото і відео?
- Так. Усе. - Що саме ви шукали?
Відповіді.
Відповідей, які ви шукали, в тому телефоні не було, так?
- Дякую, детективе. - Нема за що.
Це з моєї компанії. Я на хвилинку.
Так.
Привіт. Ми вже закінчуємо.
Привіт.
Я вважаю, що Лоджудіс повівся недобре.
Ні, він повівся як юрист.
На його місці я б теж спробував приховати телефон.
Мабуть, ти б про це подумав,
але вчинив би правильно.
Але я казала не про це.
Ти про його слова щодо мого батька?
Усі знають, так?
Від учора. Ти ж знаєш, як тут пліткують.
Що ти чула?
Що він у Північній тюрмі за зґвалтування та вбивство.
Його посадили, коли я був малий.
Лорі знає, так?
Уже знає. Джейкоб теж.
У мене є брат.
Я тобі про нього розповідала.
Так.
Тож я знаю, як воно – жити з цим.
У цій справі в мене зв'язані руки, але...
якщо буде потрібна якась інша допомога, дзвони.
- Дякую. - Не варто його недооцінювати.
Він упевнений у своїй перемозі. Надто впевнений.
- Ходімо? - Ходімо.
Дякую, Дафф.
Дзвонила моя помічниця Еллен. У неї племінниця – ровесниця Джейкоба.
Вони живуть у Нідемі, але тепер усі діти знають одне одного.
Схоже, Джейкоб знову сидить в інтернеті.
Джейкобе!
- Де Джейкоб? - Нагорі.
- Щось є з телефона? - Нічого.
Джейкобе!
Джей Кобс – це ти?
- Кажи, чорт забирай! - Енді.
- Це дрібниці. - Не кажи мені, що дрібниці, а що ні.
Покажи мамі, чим ти займаєшся.
ДЖЕЙ КОБС ЩО ЛЮДИ ПРО МЕНЕ ДУМАЮТЬ
Чорт. Джейкобе!
Просто дурний жарт.
Уявляєш, як це виглядає? Жарти про підозру у вбивстві?
Не всі знають, хто це.
Усі знають! Навіть я!
Енді, заспокойся.
Це тобі зашкодить. Це доказ,
а ти або надто дурний, або надто зарозумілий.
- Я не дурний. - Тоді що з тобою?
Нічого. Ти перебільшуєш.
Уявляєш, що зроблять з цим малюнком?
Ним вимахуватимуть перед присяжними
і скажуть, що це усвідомлення провини.
Саме так і скажуть.
Скажуть, що Джейкоб Барбер вважає себе психом.
Повторюватимуть це знов і знов.
Енді, годі.
Господи.
Ти розумієш, що на кону? Знаєш, що з тобою хочуть зробити?
Годі вже. Ти його лякаєш.
І добре! Йому варто боятися! Я наляканий!
Це був просто жарт. Я можу його видалити.
Але це повністю не зникне.
Гаразд. Вибач.
Не можна так робити, Джейку. Просто не можна.
Я ж вибачився.
Хай усе одно видалить.
Твоя правда. Він видалить негайно.
Щоб більше такого не було.
Я мушу знати, що ти зрозумів.
Я зрозумів. Ось. Нічого немає.
АКАУНТ ДЖЕЙ_КОБС ВИДАЛЕНИЙ НАЗАВЖДИ.
Вибач, що накричав.
Я мав тримати себе в руках. Я просто...
Я намагаюся тебе захистити. Зрозумій це.
Не займай мене.
- Джейку. - Будь ласка.
Добре.
Якщо добре, то йди.
Я все розумію.
Я точно знаю, що зі мною зроблять.
Міг би й не казати мені.
Несподіваний поворот у справі Джейкоба Барбера.
Підтвердилася інформація, що підліток з Ньютона, Массачусетс, – онук
Вільяма Барбера, відомого як «Кривавий Біллі»...
Ти красунчик, Біллі!
...за зґвалтування та вбивство дівчини в Коннектикуті.
За ці злочини він відбуває довічне ув'язнення.
Юного Барбера, що очікує суду,
обвинувачують у вбивстві однокласника Бенджаміна Ріфкіна в парку Колд-Спрінґ.
Чи зустрінуться родичі за ґратами?
Ця справа від початку була незвичайна.
Як ви пам'ятаєте, батько обвинуваченого Ендрю Барбер
був помічником окружного прокурора
і спочатку займався розслідуванням убивства Ріфкіна,
в результаті цього розслідування було заарештовано сина містера Барбера.
УСІ В СІМ'Ї:
УБИВЦЯ «КРИВАВИЙ БІЛЛІ» БАРБЕР МАЄ КРИМІНАЛЬНОГО НАЩАДКА
Сміття ти винесеш чи я?
Це вже всюди.
Що є, то є.
Ти помічала стару синю машину в нашому кварталі? «Лінкольн»?
Начебто ні.
А що таке? Хто це?
Не знаю. Недавно він стояв біля будинку Макґріві.
Тепер він біля Парсонсів.
Де?
Уже немає.
Мабуть, це дрібниці. Усе гаразд.
НЕВІДОМИЙ НОМЕР
Я не знаю, хто ви, але якщо продовжите дзвонити...
Хто?
Авжеж. Так, звісно, пам'ятаю.
Коли?
Гаразд.
Добре. Я знайду.
Привіт.
Що таке?
Вибачте, що подзвонив так пізно. Але...
Усе гаразд. Що сталося?
Метте.
Ти сказав, що в тебе є інформація.
Є. Просто...
Чекай. Це ти під'їжджав під мій будинок?
Що?
Нічого. Забудь. Продовжуй.
Я не збирався нічого казати, бо це мене не стосується.
Але я не можу заснути. Це на мене тисне...
Метте, я не розумію, про що ти...
Ваш син...
він не вбивав.
Розкажи про Леонарда Патца. Де ти з ним познайомився?
Коли я був у C&M. У піцерії.
Коли це було?
Рік тому. Влітку.
Тобі тоді було п'ятнадцять?
Так.
Сьогодні я вперше про це почула.
Я розумію. Продовжуй, будь ласка.
Отже, Патц підійшов до мене й запропонував пригостити.
Обіцяв купити мені що завгодно, аби я сів з ним,
бо він не любить їсти сам.
Я погодився. А чому ні? Їжа задарма.
Привіт.
Потрібен четвертак, щоб зіграти ще?
Ми сидимо, їмо, він зображує крутого,
щоб вразити мене,
а я підіграю, ніби не помічаю, який він лузер.
Потім він заговорив про свою квартиру,
що в нього там багато пива, запрошував мене туди.
- Ти погодився? - Та ні. Я знав, чого він хоче.
Я одразу сказав, що нікуди з ним не піду,
але якщо він має гроші, то ми можемо домовитися.
Він сказав, що дасть 50 баксів, щоб помацати мене через штани.
Я сказав, що погоджуся за сотню.
- Він погодився? - Так, одразу.
Потім ми іноді зустрічалися, коли він мав гроші,
робили те ж саме, але в різних місцях.
Він не просив більшого?
Раз він попросив залізти мені в труси рукою,
але я сказав, що зламаю її.
- Як він відреагував? - Одразу відчепився.
І скільки разів ви зустрічалися?
Не знаю. Разів шість, може, сім.
Включно з випадком у бібліотеці?
Так, це був останній раз.
Леонард відмовився платити далі.
Я тоді сказав, що заявлю на нього.
Вибачте, я не розумію, як це стосується справи.
Розумієте, він кинув мене не просто так.
Він сказав, що йому подобається хлопець на ім'я Бен.
Просто Бен? Він назвав прізвище?
Ні, але я зрозумів, що це хлопець з парку.
Леонард зустрів його там.
Кажеш, Патц знайомий з Беном Ріфкіном?
Навряд чи знайомий.
Просто говорив з ним кілька разів. Здебільшого спостерігав.
Він ще щось сказав про Бена?
Сказав, що він «красивий».
Він вжив це слово.
Це все?
Так.
Чорт, стривайте. Ще він мав ножа.
Я бачив тільки раз, але іноді він носив ножа,
на випадок неприємностей.
Він мені пропонував його замість грошей,
я відмовився.
Як виглядав ніж?
Ніж як ніж. З зазубреним лезом.
Цілком солідний.
Чому ти так довго мовчав?
Ну, мене вже затримували
за наркотики, і я збрехав про бібліотеку.
Я просто не хотів влазити, розумієте?
Але... Я почув, що в цьому звинувачують того хлопця,
- і не міг забути... - Секунду.
Це містер Барбер змусив тебе зізнатися?
Змусив?
Містер Барбер на тебе якось тиснув?
Він сам мені подзвонив.
Хай він сам відповість, Енді.
Ну, спочатку він прийшов до мене.
Я йому нічого не сказав,
тож, думаю, було і те й інше.
Так чи ні? Містер Барбер на тебе натиснув?
Ні, я розповів вам правду. Нащо мені брехати?
Невже? Ти ж сам розповів, на що готовий заради грошей.
- Яке свинство. - Що?
- Ви про мого сина говорите. - Ніле.
- Я можу йти? - Дякую, що розповів нам.
Розумію, це було нелегко.
Детектив Даффі запише твої контакти,
якщо треба буде поговорити ще.
Не знаю, що думати про розповідь цього хлопця
і як ти його знайшов.
Я не повірив жодному слову.
Це надто доречно.
Невже ми це розглядаємо?
Я випишу ордер на обшук житла Патца.
Може, знайдемо ніж.
Дякую.
- Так гарно? - Зараз гляну.
Штани короткі.
Рукава теж. Чорт.
Це суд, а не показ мод.
Я хочу, щоб ти виглядав якнайкраще.
Хай усі бачать, який ти красень. Це важливо.
- Агов? - Ми тут.
Костюм знов треба перешивати.
Тільки якщо буде суд.
Про що ти?
Лінн випише ордер на обшук у Патца.
- Вони думають, це він? - Поки що ні.
Звісно, якщо знайдуть ножа, все зміниться,
але принаймні ним знову зацікавилися.
- Це вже щось, так? - Так.
Я знаю, це зробив він. Я знаю.
Вибачте.
Іди перевдягнися.
Алло?
Ось і він.
Звідки в тебе цей номер?
- Твоя дружина дала. - Брешеш.
Ні.
У нас тут своя...
ми називаємо це економікою.
Телефонний номер дізнатися нескладно.
Ти дарма витратив гроші.
Гей, не вимикайся.
Я ж зробив те, що ти просив.
Твоя дружина – справжня лялечка.
- Наживо вона ще краща. - Не треба.
Що таке? Це комплімент.
Вона моя невістка.
Ти вважаєш мене маніяком?
Саме так я і вважаю.
Дякую, що допоміг нам.
Нема за що.
Недавно в новинах був сюжет про те, що ти мій син.
Так, я бачив.
Хочу сказати, що я ні до чого. Я нікому не казав.
Шила в мішку не сховаєш.
Так, ці репортери. Справжні стерв'ятники, еге ж?
Ти через це подзвонив?
Так.
Ну, так. Через це й...
Я думав, ми трохи поговоримо.
Поговоримо?
Я знаю, що батько з мене поганий.
У мене немає батька.
У тебе немає... Ха.
Як це? Ти що, дерево?
Мені пора йти.
Що ж, поговоримо іншим разом.
Я так не думаю.
Усе можливо.
Доброго ранку. Два офіцери лишаються тут, два – на чорний хід.
- Інші – за мною. - Так, мем.
Ви менеджер будинку? Детектив Даффі. Я дзвонила.
Нам треба потрапити в квартиру Леонарда Патца.
Двісті сімнадцята.
Зрозуміло.
Беккі.
Беккі!
Беккі?
Беккі, де ти?
Я тут, Майлзе.
- Ти не спала? - Я так втомилася.
Це були не люди. Їх було багато.
Вони вирощують тисячі коконів у теплицях. Треба тікати.
Містере Патц, я детектив Даффі.
Я з офісу окружного прокурора.
У нас є ордер на обшук.
Містере Патц, поліція. Відчиніть.
Містере Патц, відчиніть негайно.
Містере Патц, відчиніть двері, інакше ми відчинимо їх самі.
Містер Патц?
У нас ордер на обшук вашої квартири.
Одягніться й чекайте за дверима.
Енді?
Ножа немає.
- Що? - Ножа не знайшли.
Принаймні схожого на знаряддя вбивства.
Усе одно про Патца не забудуть.
Люба?
Я...
Мене переслідувала та синя машина, «Лінкольн».
- Зараз? - Ні. Вона поїхала.
Ти роздивилася водія?
Ні, він був далеко.
Мені жаль, люба.
За нами хтось стежить. Можливо, репортер,
або якийсь псих хоче нас налякати.
Хочете заявити в поліцію?
І що це дасть?
Мало що, якщо чесно.
Якщо це повториться, дзвоніть негайно. Якщо я буду поряд...
Добре.
Дякую, Дафф.
Ви продовжите займатися Патцем?
Ще раз вивчимо його свідчення, його пересування.
Він тоді нам збрехав, що не знає Бена Ріфкіна.
За словами твого Макґрата.
Просто пацан визнав,
що збрехав про Патца в бібліотеці.
Знаю. Але в цьому я йому вірю.
Благаю, займіться Патцем далі.
Часу лишилося мало.
Зроблю що зможу.
Ви справді сподівалися уникнути суду?
Хоча б відкласти його.
Якби ви визнали, що поквапилися з висновками.
Але ви не розглядали інших підозрюваних.
Поговорімо про останні дні перед судом.
Лорі поділяла вашу надію уникнути суду над Джейкобом?
І так і ні.
А ви?
Коли ви зрозуміли, що відстрочки не буде...
як ви на це відреагували?
Я зробив єдине, що міг.
Змирився з цим.
Чорт.
Господи. Чорт забирай.
Гей, що ви робите?
- Я знаю. Знаю, що ти зробив. - Що?
Про що ви... Ви щойно...
- О чорт. Ви його батько. - Я знаю, що ти вбив!
Господи, ви його батько. Відчепіться від мене.
Мій син не сяде в тюрму через тебе. Зрозумів?
- Не наближайтеся. - Гей!
Я знаю, що ти зробив.
Я знаю, це був ти, Леонарде. Я знаю, це був ти!
А Джейкоб?
Як він тримався?
Намагався вчитися, дивився фільми.
Ми всі чекали, коли час вийде.
На тому тижні йому виповнилося 15 років, так?
Сімнадцятого серпня.
За чотири дні до суду.
Як ти отримаєш цю суму?
- Додам внутрішні кути. - Добре.
Повернемося через кілька годин.
Бувай, імениннику.
Тут є одна складність.
Я готова. Заходьте.
Як вам відомо, ці кілька тижнів я оцінювала Джейкоба,
використовуючи різні методики:
тест на базову структуру особистості, на психопатичні риси.
Усі результати в цьому звіті.
Також я оцінила його IQ, він дуже високий,
і EQ – емоційний інтелект.
У звіті також є результати проведених мною генетичних аналізів,
у тому числі мутації MAOA,
широко відомої як ген воїна чи ген убивці.
І?
Батько Енді має цю мутацію, Енді теж.
У Джейкоба її немає.
Немає?
Річ у тім, що вона...
MAOA не була головною темою мого оцінювання,
бо вона успадковується від матері, а не батька.
А навіщо тоді був аналіз?
Бо є подібні гени, які передаються від батька до сина.
Наприклад, GRIN-1, глутаматний рецептор.
Його пов'язують з такими рисами як імпульсивність і нерозважливість.
У всіх трьох поколінь чоловіків Барберів
було знайдено GRIN-1, включно з Джейкобом.
Є ще допаміновий рецептор, пов'язаний з обмеженою здатністю до емпатії.
Він також був знайдений у трьох поколінь чоловіків Барберів.
І, нарешті, є різновид рецептора тестостерону,
що спричиняє жорстоку поведінку підлітків у період пубертату...
А у Джейкоба... У Джейкоба є цей різновид?
Так, у Джейкоба він є, так само як у Енді та Біллі.
Але якщо юнак живе за моральними цінностями,
ці гени не стануть перемикачем у його мозку.
Енді – доказ цього.
СХИЛЬНИЙ ДО ЖОРСТОКОСТІ
АНТИСОЦІАЛЬНІ ТЕНДЕНЦІЇ
Доктор Фоґель каже,
що в найгіршому разі, якщо Джейкоба визнають винним,
ми маємо генетичне підґрунтя...
МАНІПУЛЯТОР
ПРИВІД ДЛЯ ЗАНЕПОКОЄННЯ.
...для пом'якшення вироку.
Цього не буде, але треба зібрати всю можливу інформацію.
Про всяк випадок.
Ну, тепер нам це відомо.
А він живе за моральними цінностями?
Тут написано... «антисоціальні тенденції»...
- Лорі, це просто психологічний жаргон. - Я питаю доктора Фоґель.
На це питання неможливо відповісти «так» чи «ні».
Гадаю, вам треба прочитати весь звіт, і якщо хочете,
ми обговоримо, як допомогти Джейкобу вирішити проблеми.
Але зараз головне питання не терапія, а суд.
- Отже, проблеми є? - Він підліток. У них у всіх проблеми.
Енді не помиляється.
Але мене непокоїть
його здатність до емпатії.
Знов-таки, це все написано у звіті.
Про що ви?
Лорі, зараз ця розмова не на часі.
Я хочу знати, про йдеться.
Наприклад, на одному з сеансів я згадала Бена Ріфкіна,
і Джейкоб сказав, що...
мільйони людей помирають щодня.
А коли я спробувала
викликати в нього якісь емоції з приводу вбивства Бена...
відповіді Джейкоба здавалися...
завченими.
Просто ви його не знаєте.
Він не любить сюсюкати...
- Він має емпатію. - Гадаєте, це він зробив.
Я цього не казала.
- Це необов'язково. - Лорі.
Я гадки не маю, винен Джейкоб чи ні.
- І це мене не стосується. - Але ви вважаєте, що це можливо.
- Лорі, це непродуктивно. - Ви вважаєте, що це можливо.
Перестань. Усе тут написане підходить мільйону інших підлітків.
- Правда. - Тоді чому ви не відповідаєте?
- Лорі. - Не перебивай.
Ти цього не помічаєш і тоді не помічав.
Ти так хотів бути нормальним, щоб ми були нормальні.
- Ми нормальні. - Боже, Енді,
- гадаєш, це нормально? - Ця ситуація?
Авжеж ні, але я знаю, що Джейкоб нормальний.
І це нічого не змінює. Це нічого не значить.
Просто дайте відповідь.
Будь ласка.
Якби ж я могла.
Ми можемо все скасувати й відсвяткувати вдома.
Ні. У нього попереду пекло. Ми це зробимо.
- Як ви? - Добре. Дякуємо.
Чому ви не хочете розповісти?
Бо це між нами й доктором Фоґель.
До мене ж ставляться як до дорослого.
От фігня.
Не лайся через кожне слово.
Я маю право знати, що діється у мене в голові.
Я виконав усі її тести.
Відповів на всі її дурні питання.
Вона сказала, що ти хороший хлопець, але ми й так це знаємо.
Це все формальність.
Ясно?
Я тобі не вірю.
Це твій день народження. Поговорімо про щось інше.
- А що з геном убивці? - У тебе його нема.
Справді?
Справді.
Тож зі мною все гаразд?
З днем народження.
Дякую.
З днем народження.
Загадай бажання.
Що тут загадувати?
Дякую за вечір.
Було приємно знову побути нормальними, хоча ми просто прикидалися.
Це була мамина ідея.
Рада, що тобі сподобалося.
Думаю, я готовий до понеділка.
Так?
Так.
Місіс Мандел недавно задала мені написати есе на цю тему.
Я написав, що це як пливти до айсберга.
Маленька біла гора вдалині все наближається...
але насправді вона під нами.
Я думав, ти не любиш метафор.
Боже. Це та машина.
- Енді, не йди. - Чекайте тут.
Тату?
- Енді? - Заведи Джейкоба в дім.
- Що таке? - Усе гаразд. Ходімо.
- Що тобі від нас треба? - Вибач?
Ти стежив за моїм будинком і переслідував мою дружину.
Я не знаю, про що ти, приятелю.
Я двічі не проситиму.
Спокійно, крутий.
Сьогодні тобі не треба бути крутим, повір.
Я не хочу бачити тебе на цій вулиці.
Це громадське місце.
Не для тебе.
Повертайся до своєї родини.
Мати родину – це добре.
Піклуйся про свою родину, містере Барбер.
Так, 75K SA2. Так.
Чорт забирай.
Я так і знав.
Та нічого. Дякую, Дафф.
Добре.
Це номери з «Хонди-акорд».
Тобто машина крадена?
Номери змінити нескладно.
І що тепер?
Дафф попросить колегу патрулювати цей район
наступні кілька днів.
Навряд чи він повернеться. Мабуть, це просто репортер.
Я втомилася. Лягаю спати.
Добраніч, мамо.
Дякую за вечір.
Добраніч, синку.
З днем народження.
І це все?
Це все.
Через кілька днів усе скінчилося.
Ми зіштовхнулися з айсбергом.
Переклад субтитрів: Олена Цехмейструк